Oma nimi							6.1.2002
Osoite

Vastaanottajan nimi
Osoite

Asia: Autoverolaki – Moottoripyörien osalta vakavia puutteita ja ristiriitaisuuksia

Hallituksen esityksessä autoverolain muuttamiseksi (annettu 30.12.2002) on sekä uusien että käytettynä maahantuotujen moottoripyörien osalta runsaasti epäkohtia. Suomessa on yli sata tuhatta moottoripyörän omistajaa, joiden oikeusturvaa ei ole esityksen valmistelussa riittävästi huomioitu. Lakiehdotuksesta puuttuu kokonaan yksityiskohtaiset perustelut ja perusteluina on käytetty ehdotuksen kiireellisyyttä. Lainmuutostarve on kuitenkin ollut tiedossa viimeistään vuodesta 1998.
Lakiehdotuksessa on moottoripyörien osalta useita kohtia jotka ovat ristiriidassa EU:n perustamissopimuksen 95 artiklan sekä direktiivin 83/183/ETY kanssa. Sekä yhteisöjen tuomioistuin (tuomio 19.9.2002 C-101/00) että korkein hallinto-oikeus (KHO 16.12.2002/85) ovat tuomioissaan edellyttäneet autoverolailta paitsi avoimuutta ja syrjimättömyyttä, myös yhteensopivuutta kyseisten direktiivien kanssa. Moottoripyörien veron määräytymisen perusteita ei ole uudistettu eikä verojärjestelmän syrjimättömyyttä varmistettu ratkaisuissa edellytetyllä tavalla. Eurooppaoikeuden näkökulmasta merkittävimpiä epäkohtia ovat esimerkiksi seuraavat:
•	Ns. kaupan portaan vaikutusta verotusarvon määräytymiseen ei ole esityksessä poistettu yhteisöjen tuomioistuimen ja korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisujen edellyttämällä tavalla. Esityksessä käytettynä maahan tuotavan moottoripyörän verotusarvo määräytyy kuutiotilavuuden mukaan kiinteänä prosenttilukuna uuden vastaavan moottoripyörän verollisesta kuluttajahinnasta. Todellisuudessa veron osuus kuitenkin vaihtelee merkki- ja mallikohtaisesti. Kuten ratkaisuissa todetaan, on varmistettava, ettei verotus missään tapauksessa muodostu syrjiväksi. Tämä edellyttää joko todellisen veron osuuden selvittämistä verotusarvon määrittämiseksi, tai vaihtoehtoisesti verotusarvon määräämistä pienimmän moottoripyöristä perityn veron suhteellisen osuuden perusteella.
•	Myöskään vaatimus verotuksen avoimuudesta ei edelleenkään toteudu. Uuden vastaavan moottoripyörän hinnan perusteella laskettavaan verotusarvoon perustuva järjestelmä ei täytä verovelvollisen oikeusturvan vaatimuksia, sillä uusien moottoripyörien maahantuontihinnat ja verotustiedot ovat salaisia. Näin ollen verovelvollisella ei ole tosiasiallisia mahdollisuuksia saattaa verotuspäätöstään verotusarvon osalta tuomioistuimen arvioitavaksi.
•	Esityksessä käytettynä maahan tuotavan moottoripyörän vero lasketaan edelleen ensisijaisesti vanhan ikävähennysjärjestelmän pohjalta, ainoastaan laskentakaava on uudistettu. Kuten em. ratkaisuissa todetaan, tämänkaltaisen järjestelmän avulla ei pystytä varmistamaan verokohtelun syrjimättömyyttä yksittäistapauksissa, vaan veroviranomaisen on jokaisen verotettavan ajoneuvon osalta erikseen tarkastettava, ettei veroa kanneta liikaa. Uudessa lakiehdotuksessa käytetyn sanamuodon mukaan syrjimättömyyden selvittäminen lankeaa kuitenkin verovelvollisen vastuulle mikä yllä olevat seikat huomioiden on kohtuutonta.
•	Maksettu vero ei ole palautuskelpoinen vietäessä ajoneuvo toiseen EU-maahan. Tämä merkitsee estettä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteelle siten, että Suomessa rekisteröityjä moottoripyöriä ei ole tosiasiassa mahdollista viedä toiseen EU-maahan.
Myös komissio on tuoreessa huomautuksessaan (17.12.2002, 2001/2091, C(2002)5448) huomauttanut näiden puutteiden korjaamisen tahallisesta viivyttelystä ja välttelystä erikseen nimenomaan moottoripyörien osalta.
Moottoripyörien verotuksen osalta on tärkeää havaita, että käyttötarkoitukseltaan vastaavia, vapaa-ajan harrastekäyttöön tarkoitettuja muita ajoneuvoja ei veroteta kuten moottoripyöriä. Tämä merkitsee moottoripyöräharrastajien asettamista perusteettomasti eriarvoiseen asemaan verrattuna esimerkiksi matkailuautoilua harrastaviin. Moottoripyörien korkean verottamisen alkuperäisiä perusteita (turvallisuus ja kotimaisen kaupan suoja) ei enää ole olemassa.
Moottoripyörien verotuksen fiskaalinen merkitys on käytännössä olematon. Lakiehdotuksen perusteluissa selostetaan nykyisen verojärjestelmän ylläpidon ja seurannan vaikeutta sekä niiden epäkohdista johtuneita väärinkäytöksiä. Ratkaisuna tarjotaan entistä sekavampia verotusmalleja. Tähän asti käytyjen moottoripyörien verotusta koskeneiden oikeuskäsittelyjen valossa väärinkäytöksiin ovat kuitenkin syyllistyneet lähinnä viranomaiset itse. SMOTO:n tekemien laskelmien mukaan nykyisestä seuranta- ja valvontajärjestelmästä valtiontaloudelle koituvat kulut ovat suhteettoman suuret moottoripyöristä kannettuun autoveroon nähden.
Korkean erillisverotuksen seurannaisvaikutukset ovat kuitenkin merkitykseltään laajakantoisempia. Koko moottoripyöräala kärsii sekavista ja vaikeasti ennustettavista säännöksistä. Korkea ja monimutkainen moottoripyörien verotus toimii alan kehityksen esteenä. Suomeen ei ole muodostunut moottoripyöräalan pienteollisuutta ja työpaikkoja kuten naapurimaissa, joissa verotusta ja siihen liittyviä säännöksiä on yksinkertaistettu. Esimerkiksi Ruotsissa toimii kymmeniä maailmanlaajuisestikin menestyneitä alan yrityksiä, joiden työllistävä vaikutus sekä niiden valtiolle tuottama tuloverokertymä ovat huomattavia.
Esitän kohteliaimmin, että lakiehdotus joko (a) vedetään pois eduskuntakäsittelystä uudelleen valmistelua varten tai (b) lakiehdotuksessa olevat moottoripyörien erillisveroa koskevat säädökset kumotaan/poistetaan laista ja moottoripyörävero asetetaan nollaksi edellä nyt esitettyjen sekä aikaisemmin Suomen Motoristit ry:n esittämin perustein (http://www.smoto.fi/uutiset-2002.html#veroaloite).

Kunnioittavasti
Oma nimi

Lisätietoa:
Suomen Motoristit r.y. 
http://www.smoto.fi/
Matti Tahlo, puheenjohtaja		Hannu Virta, hallituksen jäsen
matti.tahlo@smoto.fi 			hannu.virta@smoto.fi
Puhelin: 0400-737 123		Puhelin: 0400-956 355